Johann Kies | |
![]() | |
Född | 14 september 1713[1][2] Tübingen, Tyskland |
---|---|
Död | 29 juli 1781[1][3][2] (67 år) Tübingen, Tyskland |
Medborgare i | Tyskland |
Utbildad vid | Tübingens universitet[4] ![]() |
Sysselsättning | Matematiker, astronom, universitetslärare |
Arbetsgivare | Tübingens universitet |
Redigera Wikidata |
Johann Kies, född den 14 september 1713 i Tübingen, Hertigdömet Württemberg, död den 29 juli 1781 på samma plats, var en tysk astronom.
Kies studerade astronomi och teologi, avlade magistersexamen 1734, varefter han 1740 fick tjänst hos en furste av huset Czartoryski i Warszawa. På anbefallning av Leonhard Euler blev Kies den 22 november 1742 anställd av den Preussiska vetenskapsakademin[6] som professor i matematik och fysik, och från 1743 även som astronom vid Berlins observatorium. Den 13 februari 1744 blev han ordinarie ledadmot av akademin.[7] Under Kies tid vid observatoriet kom Jérôme Lalande till Berlin (från 1752 stod observatoriet under dennes ledning) och från 1751 samarbetade de båda med Nicolas Louis de Lacaille, som befann sig på Godahoppsudden, om att genom samtidiga mätningar bättre bestämma månparallaxen.
1754 återvände Kies till Tübingen där han fick tjänst som professor i matematik vid Collegium illustre och som bibliotekarie vid universitetsbiblioteket. 1760, 1766, 1767 och 1775 var han rektor för Tübingens universitet.
Kies tillhörde de första som propagerade för Newtons idéer i Tyskland och dedikerade sina verk De viribus centralibus (Tübingen, 1758) och De lege gravitatis (Tübingen, 1773) åt engelsmannen.
Nedslagskratern Kies på månen är uppkallad efter Johann Kies.[8]